Portugal 1809. Napoleon Bonaparte herskeri Europa.
Hans bror, Joseph, sidder på Spaniens trone.
Sir Arthur Wellesley, snart lord Wellington, har indtaget Oporto.
Nu lader han sine tropper hvile, før han skal invadere Spanien.
Giv agt! Geværved skulder!
Præsentér gevær!
Oversættelse: www.primetext.tv, 2006
- Godmorgen, Hogan. -Godmorgen, sir Arthur.
Du godeste! Det er sir Wellesley.
Kig ned.
Fremad!
Bedre sent end aldrig, Hogan.
- Hvad hedder De? -Sharpe, sergent.
Anden hannen, 35. Times.
Jeg er meget taknemmelig. De gjorde mig en stor tjeneste.
Nu gør jeg Dem en bjørnetjeneste. Jeg forfremmer Dem, Sharpe.
Fra dette øjeblik er De løjtnant i 95.
Major Hogan. Må jeg præsentere mr. Sharpe?
Tillykke. Godt valg, sir.
Da jeg så ham, sagde jeg: "Den mand en den fødte officer."
Men han har brug for en mentor, sir Arthur.
Hold fingrene væk fra ham, Hogan.
Hogan er officer...i min stab.
Deres oberst bliver informeret. Let tjeneste, indtil såret er lægt.
- Farvel, de herrer. -Let tjeneste, sir. Skal ske.
Hør her. Let tjeneste betyder, man bliver hånet af snobber i staben.
Skal jeg finde noget andet til Dem?
- Bare det er noget sikken, sir. -Det kan jeg lide at høre.
- Giver bankiereme sig ikke? -Nej, desværre ikke, sir.
Vi må finde Rothschild.
Jeg vil foreslå, at Sharpe følger med Dunnetts folk.
Jeg forfremmer en mand i dag, og De vil sende ham af sted straks?
- Har De ingen medfølelse? -Nej, sir.
En skal lede Dunnetts skarpskytter.
Sharpe vil trives bedre i bjergene end i messen.
De kender problematikken, sir Arthur. "Ikke en af os."
Lawford, send ham ind.
Løjtnant Sharpe.
Løjtnant Sharpe, sir.
- Hvem har givet Dem uniformen? -Major Hogan, sir.
- Hvad er det, Sharpe? -Det er en shilling, sir.
Det er kongens shilling, Sharpe. Vores sidste shilling.
London er forsinket. Vi skylder tropperne løn for to måneder.
I næste uge bliver det tre. Det er dårligt formoralen.
Flere af de spanske støttetropper forsvinder, når de ikke får penge.
- Hvad gør De, når De er flad? -Klarer mig uden penge.
De låner af en bank.
Vores bankier er Nathan Rothschild fra London.
Hans bror James har banker fra Wien til Lissabon for næsen af Napoleon.
For ti uger siden tog James af sted fra Wien med en bankveksel.
Han skulle rejse gennem Frankrig, Pyrenæerne ind i Spanien-
og skulle møde os i Casa Antigua.
- James Rothschild dukkede aldrig op. -Men...
Sig ikke, at en bankmand ikke bør rejse i krigstid.
James er ingen kontormand. Han har gjort det her før.
Vi ved, at han kom til Torrecastro. Bagefter rejste han sydpå-
-og han er et sted i de her bjerge.
- Vi udsender en patrulje ledet af... - Dunnett.
Major Dunnett. Den skal gå 160 km ind på fransk territorium.
Vil De med, Sharpe?
I morgen rejser jeg i forvejen. Det tiltrækker mindre opmærksomhed.
Jeg når at kontakte mine spanske agenter, der også leder efter ham.
En lille gruppe Rifles kommer en dag efter-
-hvis jeg nu skulle få brug for hjælp.
Det er der, De kommer ind. De får kommandoen over skarpskytterne.
- Sir Arthur. -Deres mænd må ikke vide noget.
Det er en hemmelighed mellem Dem, major Dunnett og kaptajn Murray.
Uanset hvad der sker, skal en af jer nå frem til Casa Antigua.
Deres lejr ligger fem kilometer nordpå. De elsker det barske Iiv.
De venter Dem ved solopgang. Giv det hertil kaptajn Murray.
Major Dunnett er en officer af den gamle skole, Sharpe.
Han bifalder måske ikke, at jeg har udnævnt Dem til officer.
- Ja, sir. -Han er måske ikke så høflig.
- Så det må De være. -Sir.
Held og lykke, mr. Sharpe.
Richard.
Shillingen.
- Kan han klare det, Hogan? -Ja, eller også dør han, sir.
Teresa!
Håndplukkede mænd. De ligner måske en flok sigøjnere-
-men de er kongens bedste skytter.
Hvem er du?
Løjtnant Sharpe, 95. Rifles.
Undskyld, sir. Jeg så Dem ikke ordentligt, sir.
- Hvem er De? -Jeg er Isiah Tounge. Håndplukket.
- Håndplukket? Hvor er de andre? -I laden, sir.
Man bliver skudt, hvis man sover på sin post. Næste gang skyder jeg Dem.
- Han kunne have fået dig skudt. -Nej.
Major Dunnett kan ikke lide officerer der har været menige. Kom nu.
Jeg vil se, hvad der sker, når han vækker Harper.
Op med jer! Op med jer, I dovne hunde!
Op!
Kom så!
Guds velsignelse, min ven.
Kan De ikke se, jeg er officer?
Og jeg er Napoleon Bonaparte.
Har nogen set den nye officer? Major Dunnett bad mig hente ham.
- Navn og rang? -Patrick Harper, håndplukket.
Er De håndplukket? Vis mig det.
Hvad er det her? Alkohol? Herren bifalder ikke alkohol.
Giv mig flasken, så jeg kan ødelægge den.
En skide metodist.
Det er fin cognac, sir.
Hav en god dag, Harper.
Hvem pokker er De?
Løjtnant Sharpe, sir.
- Her er mine ordrer. -Sharpe? Sharpe?
- Er De den fyr, Wellesly udnævnte? -Papirerne er i orden.
- Sharpe udmærkede sig. -Ikke her.
Slås med simple soldater? Det går ikke, Sharpe.
Nej, sir.
Harper. De slog en officer. Det bliver man henrettet for.
Jeg vækkede ham. Han troede, at jeg brød ind. Det var min skyld.
Ja, hvis De siger det, men vi følger etiketten her, Sharpe.
En officer må opføre sig som en gentleman, selv om han ikke er det.
Vi marcherer om en time. Dan en eftertrop.
Fuld oppakning om fem minutter!
- Tavshed er guld, Cooper. -Jeg sagde ikke et ord.
- Ham Sharpe er en underlig officer. -Han er ingen rigtig officer.
Han er et rigtigt svin.
- Navn? -Cooper.
- Hvor kommer De fra, Cooper? -Shoreditch, sir.
- Erhverv? -Jeg handlede...
- Med ejendomme den slags. -Mener De andres ejendom?
- Og De? -Daniel Hagman, Cheshire. Skytte.
- Er De en god skylte, Hagman? -Jeg kan skyde, sir.
Kom i gang. Vis mig det.
De har ødelagt kongens uniform.
Jeg kan anmelde Dem.
- Nå? -Harris fra Wheatley.
- Og tidligere? -Bacchus' tjener og forgældet.
De er en drukkenbolt. Kan De overhovedet noget?
Jeg kan læse, sir.
- Isiah Tongue. -Det ved jeg. Hvor kommer De fra?
- Det ved jeg ikke. -Ud med sproget.
- Det ved jeg ikke! -Hvad med Deres familie?
Jeg ved det ikke.
- Tidligere ansættelse? -Hæren.
Kun hæren.
Hvad laver De her, Harper?
Sådan en dum irer.
I er altså de udvalgte?
Det var ikke mig, der valgte jer.
Husk det her. Jeg kender 'yen.
Jeg har altid kendt jer og folk som jer hele mit Iiv.
Jeg kan kun kæmpe.
Hvis nogen forventer, at de får det let under krigen-
-så sig til nu.
Vær sikre i jeres sag.
Okay. Indtag jeres plads i geleddet. Venstre om!
Gevær i hånd! March!
Holdt!
- Det er den retning, sir. -Vi afventer solopgangen.
Sergent Williams! Vi slår lejr her.
Slå lejr, drenge!
Fletcher, Jones, Edwards! Hent brænde til bålet!
Morris og Brown har vagttjeneste! Træd af!
Ikke Dem, Sharpe!
Før Deres mænd op på bakken og rekognoscer terrænet.
I hørte, hvad han sagde.
Vi har ingen rigtig officer, så vi bliver hundset med.
Ingen rigtig officer.
Han er aldrig træt. Det er svært at overrumple ham.
Han lod dig slippe billigt i landsbyen.
- Hvorfor er du så vred? -Der er noget, der ikke stemmer.
Han er ikke glad for at være officer.
Vent bare og se. Han vil føre uheld med sig.
Vi gør det i morgen.
I bjergene.
Okay.
Ned!
Ned, ellers slår jeg ham ihjel.
Til mig!
Åh nej.
Se lige de englændere, der gemmer sig derovre.
Unge Perkins, sir.
Ikke en lyd.
Nej, nej.
Perkins. Vogt flaget med Deres Iiv.
Ja, sir.
- Lad det aldrig falde, Perkins. -Det sker aldrig igen, sir.
De kommer tilbage efter de to. Op. Afgang.
Vi standser først, når det bliver mørkt.
Det er ham, vi har brug for.
Som allieret, indtil vi kommer til Torrecastro.
- De skygger for lyset, Hagman! -Undskyld. Det er kaptajn Murray.
Han har det meget dårligt, sir.
Harris.
Regn det her ud, Harris. Hvor vil den nar føre os hen?
Jeg beklager, at jeg er til besvær.
De gjorde det godt i dag, Sharpe.
Jeg gjorde min pligt.
Vi erfaret vild og er ikke længere på sporet af Hogan.
Prøv at nå til Casa Antigua.
Jeg finder den, sir.
Vær ikke for hård mod mændene, Sharpe.
Hvordan kan jeg sige det her uden at fornærme Dem?
Drengene kan ikke lide officerer, der kommer fra egne rækker.
De ønsker, at en officer skal være privilegeret.
Han skal adskille sig fra de menige.
Være af Guds nåde.
De opfatter Dem som en af deres egne. En af de fordømte.
Jeg ved, hvor svært det må være.
Undskyld. Det ved jeg selvfølgelig ikke.
Jeg prøver bare give Dem nogle råd De kan bruge, når jeg er væk.
Nå ja
Få Patrick Harper over på Deres side.
Er det en ordre, sir?
De skal have mit sværd.
- Hvis de ser, De bærer det... -Tror de, jeg er en rigtig officer?
Nej, så vil de tro, at jeg kunne lide Dem.
Tak, sir.
Sikke et fjollet sted at dø.
Kaptajn Murray er død. Begrav ham.
Og hvad så bagefter? Vi erfaret vild, ikke?
Vi går sydpå mod Lissabon.
- Mine ordrer er at fortsætte nordpå. -Hvorfor? Hvad laver vi her?
Bad I Dunnett eller Murray om en forklaring?
Nej, men de var officerer. Nu de er døde, kan vi tage hjem.
Vi går nordpå til Casa Antigua ved solopgang.
Fortsæt, Harper.
- Vi har talt lidt om det. -Vi?
- Jeg og drengene. - Og?
Vi fortsætter ikke nordpå. Vi vil gå sydpå.
Jeg vil blæse på, hvad I vil!
Hvor fanden tror I, I er? Tror I, den britiske hær er et...
Demokrati. Stammer fra det græske ord demos...
Hold kæft, Harris.
Træd af.
Jeg kan se, at kaptajn Murray gav Dem sit sværd.
Han sagde altid, at sådan et sværd skræmte franskmændene.
Vi går sydpå, sir.
- Vi ønsker, at De skal gå med. -Og hvis jeg ikke gør det?
Tænk hvis jeg anmelder jer i Lissabon?
De skyder folk, der begår mytteri, Harper.
Gå hellere med, sir.
Hvis jeg går sydpå, slår I mig ihjel.
Har jeg ikke ret i det?
Udmærket. Hent min oppakning, Harper.
Irske møgdyr.
Slå ham ihjel!
- Harper! -Kom nu, Harper.
- Slå ham! -Du har ham!
Kom nu, Pat.
Kom nu.
Kom nu, mr. Sharpe.
Hvem pokker er I?
Tillad mig at præsentere, commandante Teresa.
Hun leder guerillastyrkerne, der kæmper mod franskmændene.
- Og hvem er De? -Major Blas Vivar. Greve af Matamoro.
Generalmajor i hans majestæt Ferdinand den syvendes hær.
- Og De, sir? -Løjtnant Sharpe, 95. Rifles.
Kun løjtnant?
De forfremmer Dem måske ikke, fordi De slås med Deres mænd.
Den mand er mytterist, sir. Han skal skydes i Lissabon.
Tongue! Bind ham og læg ham i laden.
Spanien og England. Vi er allierede.
Hvad laver I her?
I kan ikke være faret vild 160 km bag fjendens linjer, løjtnant.
Vi leder efter byen Casa Antigua. Mere kan jeg ikke røbe.
Var De franskmand, ville De røbe alt, når jeg brugte min kniv.
- Men vi er allierede. -Har allierede hemmeligheder?
Elskende har hemmeligheder for hinanden, men elsker alligevel.
Vi kan måske hjælpe hinanden.
Godt. Jeg er på vej nordpå mod Torrecastro.
Jeg har vigtige dokumenter til dem, der kæmper mod franskmændene.
Casa Antigua ligger på vejen, så vi kan følges under min kommando.
- Jeg troede, hun havde kommandoen. -Hun eskorterer mig gennem bjergene.
Jeg har højeste rang. Vil De rejse under min kommando?
- Ja. -Deres mænd accepterer det vist.
- Spørger De Deres mænd til råds? -Ja, men jeg følger det ikke altid.
Gør De ikke det? De slår dem måske bare, til de gør det?
Det er en aftale. Men kun til Casa Antigua.
Godt. Vi marcherer om en time. Vi må skynde os.
Den franske oberst sender spejdere ud, når det bliver lyst.
Hvordan ved De, det er en oberst? Hvorfor ikke en kaptajn eller major?
Medmindre I så os i går. I så os dø, men gjorde ingenting.
Det beklager jeg.
Det gør jeg også.
Hør godt efter. Jeg har kommandoen.
Det er hverken de eller Harper.
Jeg har kommandoen. I følger mig.
- Taler De fransk, Harris. -0ui, je parle...
Det er nok. Jeg vil have to planker og tjære.
Jeg vil have en lampe, et halvt kilo krudt og et halvt kilo jern.
Tag opstilling, Cooper.
- Og Perkins... -Sir?
Grav en ordentlig grav til kaptajn Murray.
Ja, sir.
Vær forsigtig. Han er kvik.
Ja, men hans mænd kan ikke lide ham.
- Ud. -Kisten på hesten.
De slipper den ikke af syne.
Jeg har hørt, at den skulle være fuld af gamle dokumenter.
Det er den ikke.
Mange dokumenterer meget papir, og papir er tungt-
-men de løfter kisten, som om den var let, sir.
Før ham ud, Tongue.
- Sig "Adgang forbudt". -Defense d'entrer.
Følg med mig.
Bed en kort bøn, Tongue.
Javel
Jam...
Ja.
Fransk rekognosceringspatrulje! Cirka en kilometer væk!
På plads!
Franskmænd!
- Bravo. -Hvorfor jagter obersten jer?
- Han jagter jer. -En hel eskadron?
En oberst? Nej, de er ude efter jer.
Hvorfor? På grund af det, der er i kisten.
Hvorfor? Fordi kisten er fuld af papirer, og obersten læser meget?
Er det derfor?
Jeg tror ikke, at I eskorterer mig.
Jeg tror, at jeg eskorterer jer...amigos.
Perkins! Få gang i det her gamle øg! Skynd dig, knægt!
Fremad, I svin!
Op med dig!
Jeg reddede Dem til henrettelsespelotonen, Harper.
Perkins siger, at De engang var en almindelig soldat. En sergent.
- Det er rigtigt. -Sært.
I Spanien skal en officer være adelig. En caballero.
Retfærdig og charmerende. En gentleman.
- Beklager. Det er jeg ikke, miss. -Er det derfor, De har problemer?
- Sagde Perkins det? -Ja.
Han sagde, at De var en rigtig skiderik.
Han har ret. De kan lige så godt få resten at vide.
Min morvar en luder. Jeg blev født på et bordel.
Jeg voksede op på et børnehjem og håber at dø i hæren.
Men Perkins sagde, at De reddede general Wellesleys Iiv.
Ireren Harper siger, at når englændere vil ære en modig mand-
-så kalder de ham en rigtig skiderik.
- De lytter til soldaternes sladder. -Ja, det gør jeg.
Vi har to ører, men kun en mund-
-så en god leder lytter dobbelt så meget, som han råber.
Undskyld, mr. Sharpe. Men hun er knastør.
Hun virker altid.
- De kan være stolt af geværet. -Tak, mr. Sharpe.
Olie, sir. Hemmeligheden er at give det en masse olie.
- Det siger general Wellesley også. -Ja.
Det fandens knæ. En gammel skade. Det er værst, når det regner, Hagman.
Man kan kun kurere benproblemer med brunt papir og paraffinolie.
Min ene arm gør knuder efter en slåskamp med en fransk husar.
Fandens. Det skete ved slaget ved Vimeiro.
Han tabte slåskampen-
-fordi jeg skød knoppen af ham.
Men armen generer mig, når det regner, og intet virker bedre-
-end paraffinolie og brunt papir.
Hun er smuk, ikke?
- Ja. -Har De aldrig elsket en kvinde?
Nej. Ikke uden at betale for det.
Hun er ikke som nogen anden kvinde, De har mødt.
De bør prøve at glemme hende. Ser De...
...hun er ikke en kvinde længere.
Hun var den bedste student i Salamanca.
Hun flyttede hjem til sin far. Hun var ung, glad og håbefuld.
Hun læste bøger og spillede musik for sin mor og sin søster.
Og hun Io, mens hun ventede på, at en adelsmand skulle fri.
I stedet kom franskmændene.
Hun gemte sig og så, hvad de gjorde. Hun så dem gøre hendes far blind-
-voldtage moderen og søsteren, der tiggede om at blive dræbt.
De skånede hendes søster, men dræbte hendes mor.
Til sidst blev hun også voldtaget.
Da franskmændene var taget af sted, begravede hun sin mor-
-og ved graven svor hun en hellig ed.
"Død over franskmændene."
Hun spiller hverken musik eller læser bøger nu.
Hun hverken ler eller synger, men rider i bjergene og jager franskmænd-
og håber at dø.
Men i dag så jeg hende smile.
Hun smilede til Dem.
Det knuste næsten mit hjerte. Det takker jeg Dem for.
Godnat.
Den er for trist. Jeg spiller en reel for miss Teresa. Salamanca!
- Hvem der? -Sharpe, 95. Rifles.
Kom frem i lyset.
Passér, ven.
Træd af, Cooper.
Må jeg stille et spørgsmål, sir?
- Hvor har De lært beskidte tricks? -Det samme sted som Dem, Cooper.
Lørdag aften i rendestenen.
- De er langt hjemmefra, sir. -Det var ikke et særligt godt hjem.
Nej, sir, det var det ikke.
- Meldte De Dem frivilligt? -Nej, det kan man ikke sige, sir.
Jeg blev inviteret til at blive hvervet af en dommer.
Farvel til dommer og jury
Til retfærdighed og domstole med
For de fik mig ind i kong Georges tropper
Så det er også et farvel til mit England
Nu over havet jeg farer
for at stå under rødt, hvidt og blåt
For de gav mig kongens slemme straf
så farvel til mit England, farvel.
- Hvem har taget Deres reb af? -Miss Teresa, sir.
- Hvad har De der? -Det er bare en lille fugl.
- Flyver den ikke sin vej? -Nej, den stoler på mig.
- Men De vil sætte den i bur. -Det er koldt.
Den ved, at den får mad i buret.
Jeg troede, de vilde fugle elskede deres frihed.
Frihed til at suite er ikke frihed, sir.
- Var det derfor, De gik ind i hæren? -Ja, måske.
Det kan ikke være let at være en irer i engelsk uniform.
Det er lige så nemt for mig, som det for Dem at gå ind i Officersmessen.
- De bruger beskidte tricks, Harper. -I lige måde, sir.
- Godmorgen, miss Teresa. -Godmorgen, løjtnant.
Godmorgen, miss. Jeg håber, De har sovet godt.
Jeg har sovet trygt. Tak.
Den kvinde er værd at bruge beskidte tricks for.
Den mand er en fange.
De skal til Casa Antigua.
- Kan De lugte fare? -Her lugter af fransk kavaleri.
Hestesved og sadelråddenskab. De har været her.
Pjat. Casa Antigua er i nærheden. Mine folk ville have advaret os.
Røg.
- En brændende landsby! -Min landsby.
Nej! Det kan være en fælde. Er det her den eneste vej dertil?
Jeg sender spejdere ud. Mine mænd er trænede til det her.
- Gør som han siger. -Cooper. Send spejdere ud! Hurtigt.
Major, De beskytter kisten og Harper.
Teresa, De og Deres mænd kommer med mig.
Vi har givet dem tid nok til at tage kisten.
Harris!
De siger, at De er irer, og at De er fange.
Hvorfor er De loyal over for dem, der vil skyde Dem i Lissabon?
De tog ordene ud af munden på mig.
Jeg kan hjælpe Dem. Giv mig kisten.
Okay.
Men hvad får jeg?
- De bliver rig. -Og hvis jeg ikke gør det?
- Så dør De. -De har det bedste argument.
- Hvem er I? Hvad laver I her? -George Parker, min kone Agatha.
Min niece Louisa. Vi er metodistmissionærer.
Er der flere af os her?
Hvorfor prøver obersten at lokke Dem væk fra slugten?
- Lokke mig væk? -Ja.
Han bad sine mænd om at brænde byen for at lokke De væk fra slugten.
Kisten. De har mistet kisten, major!
Jeg giver Dem 100 guineas i guld-
og en sikker rejse til Amerika.
Amerika? Det lyder godt.
Men kongen af England skylder mig en månedsløn.
Jeg ville aldrig glemme, at det svin skylder mig en shilling.
Ville De dø for en shilling?
Det har jeg skrevet under på.
- Så må De gøre det. -Det er en god dag at dø.
Han haren muskedonner. Kun ét skud.
En af jer vil dø.
Den anden får denne pung.
- Hele sandheden, Harper. -Jeg mødte en underlig mand.
Han havde to andre med. De sagde, de ville have kisten.
- Og? -Vi blev lidt uenige.
De har krudtskader i ansigtet, Harper.
Det viser, at geværet ikke blev ladt ordentligt. En almindelig fejl.
Det er forståeligt nok, at rekrutter kan begå den fejl i kampens hede.
Det er utilgiveligt, når en håndplukket mand begår den.
- Det kaldes at skyde halvgodt! -Ja, sir. Undskyld, sir.
- Fald ind i geleddet, Harper. -Ja, sir. Tak, sir.
Vent. Vil De ikke have en udmærkelse af Deres officer?
Det har jeg fået. Han sagde, jeg skulle falde ind i geleddet.
Løjtnant Sharpe. De må hellere tage kommandoen.
Ned!
Han er ude efter Dem, major.
- Er der noget, De vil fortælle mig? -Hvad er Deres ordrer?
Åbn kisten og fortæl mig, hvad der foregår.
Først når vi er i Torrecastro.
- Jeg skal møde nogen i Casa Antigua. -Men hvis de ikke er der?
Deres landsmænd har brug for Deres beskyttelse til Torrecastro.
Naturligvis. Som officer rejser jeg i vognen.
Ligesom en rigtig officer.
Min farbror havde efterladt en arv med henblik på at sprede metodismen.
I Irland var ordet udbredt, så det blev Spanien.
Og her er vi så. Mrs. Parker og jeg sår frøene.
- Ryger metodister? -Det er på grund af mine lunger.
Han sover.
Undskyld.
Undskyld, men jeg kan ikke.
Ikke endnu.
Undskyld.
Rifles!
Lad op.
Nu ved jeg, hvorfor de er i hæren hele livet.
Kødet i klostret er lidt for papistisk efter min metodistsmag.
Abbeden er cisterciensermunk, men han er alligevel kultiveret.
En skål. Død over franskmændene.
- Død over franskmændene. -Død over franskmændene.
- Hvorfor drikker De ikke? -Jeg har aldrig kunnet lide den skål.
Jeg er soldat, ikke morder.
En ny skål. For en sikker rejse til Torrecastro.
- For Torrecastro. -Ja.
Lover De ikke at le, hvis jeg fortæller en historie om Torrecastro?
Jeg elsker historier.
De har en spaniers sjæl.
Undskyld mig. Pligten kalder. Jeg skal se til vagterne.
Undskyld mig, de damer.
Hvorfor har De kjole på? Den er pæn.
- Giv mig en dirk, Cooper. -Tror folk, jeg har sådan en?
Det ved de, men da du blev løsladt, skaffede du nogle nye.
- Får jeg den tilbage, sir? -Stol på mig.
Det er svært at stole på en mand, der vil låne en dirk.
De kunne ikke vente, til vi var i Torrecastro?
Nuvel, så får De historien.
For 1.000 år siden hærgede muslimerne Spanien på vej til Rom.
Mine forfædre holdt stand i bjergene ved Torrecastro.
De var mange, og vi var få. Vi døde.
I solnedgangen bad min forfader til Santiago, Spaniens skytshelgen.
Santiago kom. Han kom med blodets flag og et skinnende sværd.
Han dræbte tusindvis af angriberne. Vi dyppede hans flag i blod-
-og råbte: "Santiago! Tordenens barn. Kampens barn."
Gonfaloen. Blodets flag har været i min families eje i 1.000 år-
-hvis vi Santiago skulle indfri sit løfte.
- Hvilket løfte? -At komme når Spanien blev angrebet.
Så snart vi hejser hans flag over Torrecastro...
- Kom til sagen, major. -Der er en lille fransk garnison.
Folk i byen kender Legenden. De tror på den i hemmelighed.
Når vi hejser flaget, vil folk gøre oprør mod franskmændene.
Gøre oprør for en klud på en pind? Er De vanvittig?
Det er en legende, mr. Sharpe, og folk tror på den.
Så snart Gonfaloen vajer, kommer Santiago med ild og sværd.
Men det tager tid at hejse flaget, og før det er blevet hejst...
Kommer franskmændene med deres sabler.
Det er derfor, vi har brug for Dem. Vil De hjælpe os med at hejse flaget?
De løj for os, major. og det gjorde De også, miss.
I samlede os op, og vi marcherede med jer.
Vi kæmpede for jer. og for hvad?
For en gang overtro? For en klud i en pose?
Ikke en klud. Spaniens sidste flag.
Pokker tage jer og jeres klud, sir.
Vi marcherer sydpå ved solopgang, sir.
- Godnat miss. Løjtnant, Sharpe!
Er De overrasket over at se mig? De har gjort et godt stykke arbejde-
-men ved solopgang skal De, sammen med min agent, Teresa-
-indtage Torrecastros kirke og holde den-
-indtil major Vivar har hejst Santiagos gonfalo over den.
Indtage Torrecastro med seks mænd og nogle spaniere?
Det går ikke. Må jeg minde Dem om vores hovedopgave?
- At finde en forsvunden gentleman. -Ikke nu, Richard.
Vores opgave er Torrecastro.
Spanien er en sovende tiger. Hvis folk i Torrecastro gør oprør-
-vil chokket ryste hele Spanien. Fortsæt.
Gør oprør? Tror De virkelig, at mænd vil dø for en klud?
Det gør De. Det gør De.
Richard! Jeg vidste, at du ikke ville komme på grund af en overtro.
Jeg er som dig. Tror ikke på hellige jomfruer, men jeg tror på Spanien.
Jeg måtte vælge mellem Spanien og dig. Jeg havde intet valg.
Du gjorde din pligt. Nu må jeg gøre min.
Hellige jomfru, beskyt ham, så tænder jeg et lys i Torrecastro.
Hvorfor sagde De det ikke noget før?
Hans byrde er stor nok, og det ville spolere hans opdagelsesrejse.
Forladning, kolben på jorden.
Hæld krudt i løbet, ned med kuglen, stop den ned med tommelfingeren.
Træk ladestokken op, tryk den ned og tilbage med den.
De ville tale med mig.
Teresa haren plan, som kan forbedre vores odds.
Jeg vil vide, hvad De mener om den. De træffer afgørelsen.
Fortæl.
Torrecastro har stærke forsvarsværker.
Vi kan ikke angribe udefra, men der må findes en vej ind.
Jeg går i forvejen. Som spanier kan jeg finde den.
- Nej. Jeg forbyder det. -Tag det roligt, min dreng.
Jeg sagde, at du måtte bestemme. At du får det sidste ord.
Glem det.
Forbyder det? Hvem tror han, han er?
Hvem tror han, jeg er?
Godaften, sergent Harper.
- Gør De mig til sergent, sir? -Hent nål og tråd.
Jeg skal bruge en sergent ved solopgang.
- Jeg bliver aldrig en rigtig sergent. -Jeg bliver aldrig en rigtig officer.
Det bliver De, sir. De bliver en god officer, der dræber.
- Dræber? -Jeg troede, De kendte det udtryk.
Der er to slags officerer. Dem, der dræber og dem, der myrder.
De officerer, der dræber, får folk dræbt ved et uheld.
Dem, der myrder, er vanvittige og får folk dræbt med vilje.
Foren årsag, et land, en religion eller endda for et flag.
Kan De se major Hogan? Han er en officer, der myrder.
- Teresa! -Ja, han en officer, der myrder.
- Jeg ville ønske, jeg var dernede. -Det ville jeg også.
Men vi skal først og fremmest beskytte mrs. Parker.
Det er min pige, Teresa.
Kors!
Nej!
Mr. Sharpe, sir.
Løjtnant Sharpe, 95. Rifles.
Oberst De L'Eclin. Jeg har kommandoen over byens garnison.
Lad mig præsentere hans excellence greven af Matamoro.
De kender min bror, major Blas Vivar.
Jeg har den ære at kende greven.
Vi er uenige om grevetitlen og om hele Spanien.
Hvorfor? De er spanier. Hvorfor bekæmper De Deres land og bror?
Politik. Jeg er en afrancesado, en, der støtter Frankrig.
- Hvorfor? -Bonaparte er fornuftig.
Der er to slags Spanien. Min brors er et kloster. Stilhed og overtro.
Mit Spanien er et hof med videnskab og uddannelse.
Hvad ville De vælge, hvis De var spanier?
Jeg er hverken munk eller prins, så jeg ville vælge et værtshus.
I har 30 minutter til at overgive jer.
Giv mig Deres sværd og bed Deres mænd lægge muskedonnerne.
Vi bruger ikke muskedonner. Vi bruger geværer.
Mine mænd er gode skytter. De er håndplukkede, og de rammer altid.
Jeg standser jer, men mange vil dø på grund af overtro.
Ti minutter, mine herrer.
Ti minutter.
Hagman!
- Det frække svin. -Hvor, Cooper?
Til venstre, klokken tre.
Santiago, Spaniens skytshelgen, stå på de udvalgtes side.
Når du begraver mig... Ingen præster.
Min bror.
Santiago!
Sådan skal det være!
- St. James! -Santiago!
De L'Eclin.
Skyd ikke! Han er min.
- Hvem var det, der skød? -Det var mig, sir.
Giv ham Deres, Harper.
En håndplukket mand, Perkins.
Lyt til mit råd, Perkins. Aflever det igen.
Jeg fulgte Hogans ordre og holdt Torrecastro, indtil oprøret brød ud.
Jeg havde fuldført min opgave og kom tilbage for at få nye ordrer.
De klarede det flot, Sharpe. Napoleon bliver vanvittig.
Der vil rulle hoveder, og moralen bliver lav.
Det er godt, for i næste måned krydser jeg grænsen-
-for at give feltmarskal Victor en ordentlig omgang bank.
Det var trist med James Rothschild. Han har vel forladt landet.
- Tværtimod. -Han er heri lokalet.
Deres bankveksel, sir Arthur. Hvordan kunne De vide det?
De lugtede af tyrkisk tobak, som man ikke kan få i Spanien.
De spiste ikke svinekød i klostret, og De talte jiddisch i vognen.
De er en gentleman.
Vidste De det med flaget, sir?
Jeg vidste, at De ville sætte livet på spil for lønningerne-
-men ikke, om De ville gøre det for overtro.
Det er tid til at rejse.
Farvel så længe.
Nej.
- Sir Arthur er meget tilfreds. da, det siger De jo.
Ja, og jeg har Deres forfremmelse til premierløjtnant i lommen.
Wellesley fører hæren ind i Spanien. Der bliver kampe og ærefulde sejre.
Hold Dem til mig, så hjælper jeg Dem frem.
- De hjælper mig til min død, sir. -Det kan jeg lide at høre.
Godt klaret. Godt klaret.